A Belügyi Szemle rangos magyar tudományos folyóirat, amely 1953-as indulása óta a tudományos munkák terjesztésének egyik sarokköve lett. A magyar Belügyminisztérium által támogatott folyóirat kulcsfontosságú platformként szolgál az akadémikusok és kutatók számára, akik a legkülönbözőbb tudományágakra szakosodtak, beleértve a jogtudományt, az államtudományt, a kriminológiát, a rendészetet és a biztonságot. Az e területeken belüli szellemi fejlődés és párbeszéd előmozdítása iránti elkötelezettsége a Belügyi Szemlét a tudás és az innováció elismert forrásává tette, és jelentősen hozzájárul mind a nemzeti, mind a nemzetközi tudományos közösségek eredményeinek gyarapításához.
Belügyminisztérium, 1014 Budapest, Szentháromság tér 6.
Az általános riasztási protokoll ontológiai vonatkozásai: A veszélyhelyzetről szóló üzenet
A tanulmány az általános riasztási protokoll (CAP) ontológiai alapjait vizsgálja, különös tekintettel a veszély fogalmának pontos meghatározására. A szerző rámutat, hogy a jelenlegi rendszer nem biztosít megfelelő interoperabilitást, mivel hiányzik belőle a veszély tudományosan megalapozott definíciója. Ennek kiküszöbölésére a Galois-hálók és az explikatív kockázatelmélet módszereit javasolja, amelyek segítségével a veszélyhelyzetek fogalmi keretei pontosíthatók. A cikk célja a CAP elméleti megalapozásával hozzájárulni a katasztrófavédelem és veszélykezelés hatékonyabb működéséhez.
Copyright (c) 2025 Belügyi Szemle https://creativecommons.org/licenses/by-nc-nd/4.0
A Magyar Köztársaság alkotmányos védelmi kötelezettsége
A tanulmány a Magyar Köztársaság alkotmányában rögzített védelmi kötelezettséget elemzi, bemutatva annak történeti gyökereit, jogi hátterét és gyakorlati vonatkozásait. A szerző rámutat, hogy a védelem a nép szabadságára és hatalmára, az ország függetlenségére és területi épségére, valamint a nemzetközi szerződésekben rögzített határokra terjed ki. A cikk részletesen tárgyalja a védelmi kötelezettség alanyait, tárgyait, eszközeit és helyszínét, valamint azokat a külső és belső fenyegetéseket, amelyek indokolják e kötelezettség fennállását. A tanulmány célja annak feltárása, hogy az alkotmányos előírások miként biztosítják az állam és a társadalom biztonságát a változó nemzetközi és belső környezetben.
Elveszve a „globális kormányzás” mátrixában…
A tanulmány az államiság átalakulását vizsgálja a „globális kormányzás” korában. A szerző a modern állam weberi és jellineki ideáltípusát hasonlítja össze a globalizáció során létrejövő új, többszereplős döntéshozatali struktúrákkal, amelyekben az állam mellett a piac és a globális civil társadalom is meghatározóvá vált. Kiemeli, hogy a gazdasági és politikai dimenzió eltérő logikája folyamatos feszültséget eredményez, miközben a jogi szuverenitás lassan erodálódik. A tanulmány arra a következtetésre jut, hogy a modern állam szerepe átalakulóban van, és akár egy új történeti államtípus kialakulása is körvonalazódhat.
Jogállami kritériumok a büntetés-végrehajtási bíró eljárásában
A tanulmány a büntetés-végrehajtási bíró eljárását vizsgálja a jogállami kritériumok szempontjából. Rámutat arra, hogy bár a bv. bíró feladata elsősorban az emberi jogok és a törvényesség védelme, a hatályos szabályozás több ponton nem felel meg maradéktalanul a jogállami elvárásoknak. Hiányosságként jelenik meg többek között a hatáskör és illetékesség törvényi szintű szabályozásának hiánya, a meghallgatáshoz való jog korlátozott érvényesülése, valamint a jogorvoslati lehetőségek szűkössége. A szerző szerint a megoldás kulcsa a jogalkotó kezében van, amelytől az új büntetés-végrehajtási kódexben várható előrelépés.
Koldulás és prostitúció a rendészeti szabályozásban a XIX—XX. század fordulóján
A tanulmány a koldulás és a prostitúció rendészeti szabályozását vizsgálja a XIX–XX. század fordulóján. A szerző bemutatja, hogy a társadalom mindig igyekezett jogi eszközökkel kordában tartani azokat a magatartásokat, amelyeket közösségellenesnek vagy rendzavarónak ítélt, ugyanakkor a szabályozás gyakran hiányos és következetlen volt. Külön részletezi a koldulás és a prostitúció jogi és társadalmi megítélését, a szabályozási kísérleteket, valamint azok gyakorlati hatásait. A tanulmány rávilágít arra, hogy e történeti példák segíthetnek a mai jogalkotás dilemmáinak megértésében is.
A mobilinternet szabályozása a gyermekek védelmében Japán és az Európai Unió példáján
A tanulmány a mobilinternet gyermekekre gyakorolt hatásait és a velük kapcsolatos szabályozási igényeket vizsgálja Japán és az Európai Unió példáján. Rávilágít arra, hogy Japánban a technológia korai elterjedése miatt szigorúbb és központilag szabályozott intézkedéseket vezettek be, míg Európában inkább az önszabályozás és a társadalmi együttműködés dominál. A szerző hangsúlyozza, hogy a fiatalok gyors alkalmazkodása a mobilinternethez kihívás elé állítja a szülőket és a társadalmat, ezért a tájékoztatás és a tudatosságnövelés kulcsfontosságú. A tanulmány végkövetkeztetése, hogy a fenntartható eredmények eléréséhez a szabályozás mellett az ismeretterjesztés és a közös felelősségvállalás elengedhetetlen.
A szervezeti környezeti bűnözést magyarázó egyes bűnözési elméletek — különös tekintettel a közgazdasági paradigmákra
A tanulmány a szervezeti környezeti bűnözés jelenségét vizsgálja, különösen a közgazdasági paradigmák szempontjából. A szerző bemutatja, hogy a vállalatok működése sok esetben a profitorientált racionalitáson alapul, ugyanakkor a klasszikus közgazdasági modellek nem mindig képesek magyarázni a környezetvédelmi normákat megszegő szervezeti magatartást. Elemzi a racionális választás elméletének korlátait, valamint a legitimitás-elmélet és más társadalomtudományi megközelítések magyarázó erejét. A következtetés szerint a szervezeti környezeti bűnözés megértéséhez a gazdasági és jogi szempontok integrált vizsgálata szükséges.
Beszámoló az Európai Kriminológiai Társaság éves konferenciájáról
A tanulmány beszámol az Európai Kriminológiai Társaság 2009. évi ljubljanai konferenciájáról, amelynek központi témája a kriminológia és a kriminálpolitika szerepe az emberi jogok és a hatékony bűnözéskontroll között volt. A plenáris ülések és szekciók széleskörűen foglalkoztak a korrupció, a gazdasági bűnözés, az embercsempészet, valamint a rendészeti és igazságszolgáltatási rendszerek kihívásaival. Külön hangsúlyt kaptak a közép- és kelet-európai tapasztalatok, köztük a korrupcióval kapcsolatos empirikus kutatások. A konferencia a magyar kriminológusok nemzetközi beágyazottságát is erősítette, amit Lévay Miklós elnökké választása is jelez.
A hónap eseményei az EU bel- és igazságügyi együttműködése terén (2009. december)
A szerző a 2009. évi december hónap eseményeit foglalja össze az EU belügyi együttműködése terén.
A rendőrség kommunikációs stratégiája és belső kommunikációja
A tanulmány a rendőrség kommunikációs stratégiáját és belső kommunikációját vizsgálja, különös tekintettel a rendészeti szervezetek sajátos hierarchikus és jogi működésére. Bemutatja, hogy a hatékony rendőrségi munka alapja a jól szervezett, emberközpontú és átlátható kommunikáció, valamint a megfelelő képzés és információáramlás. A szerzők rámutatnak: a külső hitelesség és társadalmi bizalom csak a belső kommunikációs rendszer fejlesztésével érhető el.
Véleményszabadságtól a Molotov-koktélokig avagy a „clear and present danger” és az önrendelkezési jog szomorú története
A tanulmány a véleménynyilvánítás szabadságának alkotmányos korlátait vizsgálja a magyar jogrendszerben, különösen az Alkotmánybíróság 30/1992. számú határozatának értelmezése alapján. Rámutat arra, hogy a „clear and present danger” elv félreértelmezése jelentősen befolyásolta a gyűlöletbeszéd büntethetőségének hazai gyakorlatát. A szerző kritikusan elemzi a jogfejlődés irányát, amely a véleményszabadság abszolutizálásával a társadalom védelmét és az emberi méltóság érvényesülését gyengítette.
Önkényuralmi jelképek használata és a gyalázkodás
A tanulmány az önkényuralmi jelképek használatának jogi és alkotmányossági kérdéseit vizsgálja a Vajnai Attila kontra Magyarország ügy kapcsán hozott strasbourgi ítélet tükrében. A szerzők elemzik az Emberi Jogok Európai Bírósága döntésének hatását a magyar jogrendre, különös tekintettel a Büntető Törvénykönyv 269/B §-ára, amely az önkényuralmi jelképek – például a vörös csillag – nyilvános használatát tiltja. A tanulmány rávilágít az Alkotmánybíróság döntéseiben mutatkozó ellentmondásokra a szólásszabadság és az emberi méltóság védelme közötti határvonal meghúzásában, valamint felveti a jogszabály módosításának szükségességét. A szerzők amellett érvelnek, hogy a tiltásnak nem a puszta jelképhasználatot, hanem az önkényuralmi rendszerek propagálására vagy mások emberi méltóságának megsértésére irányuló célzatos magatartást kellene szankcionálnia.
Gondolatok a Legfelsőbb Bíróság Büntető Kollégiumának véleményéről
A cikk a Legfelsőbb Bíróság Büntető Kollégiumának egyik kollégiumi véleményét elemzi, különös tekintettel a „haladéktalan” feljelentési kötelezettség értelmezésére a titkos információgyűjtés során. A szerző rámutat arra, hogy a kollégiumi vélemény kiterjesztő értelmezése ellentétes lehet a jogállamiság követelményeivel, mivel a büntetőeljárás résztvevőinek hátrányára módosítja a törvény szövegét. Emellett vizsgálja azt is, hogy a kollégiumi vélemények milyen mértékben rendelkeznek jogforrási jelleggel, és milyen alkotmányossági aggályokat vet fel kötelező erejük látszata.
Gondolatok az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek megsértéséről
A tanulmány az Európai Unió büntetőjogi integrációjának egyik központi kérdését, a közösség pénzügyi érdekeit sértő cselekmények elleni fellépés szükségességét vizsgálja. Bemutatja a szuverenitás és az uniós jogalkotás közötti feszültségeket, a büntetőjogi eszközök uniós szintű megjelenésének előzményeit, valamint a PFI-egyezmény létrejöttének jelentőségét. Rámutat, hogy a közösségi pénzügyi érdekek védelméhez elengedhetetlen a tagállami jogharmonizáció és a hatékony, egységes büntetőjogi fellépés kialakítása.
A menekültügyi szabályozás a nemzetközi és a hazai jogban
Windt Szandra tanulmánya a nemzetközi és hazai menekültügyi szabályozás rendszerét vizsgálja, különösen az 1951-es genfi egyezmény és annak magyarországi alkalmazása kapcsán. Áttekinti a menekült definíciójának különböző szintjeit, valamint a magyar menekültügyi jog fejlődését és uniós jogharmonizációját. A szerző hangsúlyozza, hogy bár Magyarország jelentős előrelépést tett, a gyakorlatban továbbra is kihívást jelent a humanitárius és biztonságpolitikai szempontok összehangolása.
Tíz kötet a rendészettudomány szolgálatában
Hautzinger Zoltán tanulmánya bemutatja a Pécsi Határőr Tudományos Közlemények tízéves történetét és szerepét a magyar rendészettudomány fejlődésében. Részletesen áttekinti a sorozat köteteinek témáit, amelyek a rendészet elméleti és gyakorlati kérdéseinek széles körét ölelik fel. A szerző szerint a kiadvány a tudományos együttműködés és a rendészettudomány intézményesülésének egyik kiemelkedő eszközévé vált.
A hónap eseményei az EU bel- és igazságügyi együttműködése terén (2010. január)
Az összefoglaló bemutatja a 2010 januárjában zajló uniós bel- és igazságügyi folyamatokat, különös tekintettel a spanyol elnökségre és a spanyol–belga–magyar trió prioritásaira a lisszaboni szerződés új keretei között. Kiemelt témái közé tartozik az uniós belbiztonsági stratégia kialakítása, a szervezett bűnözés és a terrorizmus elleni fellépés erősítése, valamint a bűnmegelőzés, áldozatvédelem és a rendőri képzés harmonizációja. A spanyol elnökség célja egy hatékonyabb, átláthatóbb és emberközpontú európai belbiztonsági rendszer megteremtése volt, amely a tagállamok együttműködésére épül.
A rendőrség és az emberi jogok védelme az alkotmány tükrében
A rendőrség és az emberi jogok viszonya különösen fontos kérdés egy demokratikus jogállamban. Nyiri Sándor írása azt vizsgálja, miként érvényesülnek az emberi jogi elvek a rendőrség működésében a magyar alkotmány és a nemzetközi egyezmények fényében. A szerző rámutat, hogy az állam — ezen belül a rendőrség — nem csupán elismeri, hanem aktívan védi is az emberi jogokat. A rendőrségi intézkedések során a jogok korlátozásának mindig törvényesnek, arányosnak és szükségesnek kell lennie. Nyiri hangsúlyozza az emberi jogi oktatás és tudatosság szerepét is, amely nélkülözhetetlen a hivatásos rendőri munka etikus és jogszerű gyakorlásához.
Piti Sándor „A pszichikai kényszer” című tanulmánya a kínzás és a pszichikai nyomás jogi és etikai határait vizsgálja a modern jogállamokban. A szerző a híres Daschner-ügy példáján keresztül mutatja be, hogyan ütközhet az emberi méltóság abszolút védelme a bűnüldözés gyakorlati szükségleteivel. A tanulmány részletesen elemzi a német és a nemzetközi jog (különösen az Emberi Jogok Európai Egyezménye) vonatkozó rendelkezéseit, valamint a strasbourgi Emberi Jogok Európai Bírósága ítélkezési gyakorlatát. Piti arra a következtetésre jut, hogy a pszichikai kényszer – még rendkívüli körülmények között is – összeegyeztethetetlen az emberi méltóság elvével, és a jogállamiság határain túlmutat.
Súlyosítási tilalom a nyomozási szakban?
Herke Csongor tanulmánya a büntetőeljárás egyik alapvető garanciáját, a reformatio in peius (súlyosítási tilalom) elvét vizsgálja, különös tekintettel annak hiányára a nyomozati szakaszban. A szerző rámutat, hogy míg a fellebbezési és rendkívüli jogorvoslati eljárásokban a tilalom a vádlott javát védi, addig a nyomozás során ez a garancia nem érvényesül, ami bizonytalanságot és a terhelt önvédelemhez való jogának korlátozását eredményezheti. Herke elemzi az ügyészi mérlegelés, valamint a legalitás és opportunitás elvének történeti és jogelméleti összefüggéseit, bemutatva, hogy a modern büntetőeljárás egyre inkább az opportunitás, azaz a mérlegelési jog irányába mozdul el. A tanulmány végkövetkeztetése szerint indokolt lenne a súlyosítási tilalom elvének részleges bevezetése a nyomozási szakba is, mivel ez erősítené a jogbiztonságot és a vádlottak jogait.
A büntetőeljárás megindításának materiális feltételei
Sléder Judit tanulmánya a büntetőeljárás megindításához szükséges információs és tartalmi ismereteket vizsgálja történeti és elméleti szempontból. A szerző rámutat, hogy a jogirodalom eddig elsősorban a formai, eljárásjogi feltételekre összpontosított, miközben a nyomozás megindításához nélkülözhetetlen materiális (információs) alapokat kevés figyelem övezte. A tanulmány bemutatja a fogalmak – például adat, információ, bizonyíték – fejlődését a 19. század végétől napjainkig, valamint ezek szerepét a bűncselekmény gyanújának megállapításában. Sléder hangsúlyozza, hogy a nyomozás elrendelése csak megbízható, releváns és jogszerűen beszerzett adatokon alapulhat, különösen a titkos információgyűjtés esetében. A szerző az orosz és a magyar büntetőeljárási jog összehasonlításával arra a következtetésre jut, hogy az információs ismeretek precíz jogi kezelése elengedhetetlen a jogbiztonság és az igazságos eljárás szempontjából.
A tanúvédelem kérdése napjaink büntető igazságszolgáltatásának egyik legösszetettebb problémája. Bócz Endre írása arra keresi a választ, miként lehet összeegyeztetni a tanúk biztonságának védelmét a vádlott tisztességes eljáráshoz való jogával. A szerző bemutatja az Európa Tanács 1997-es ajánlásának előzményeit és hatását, valamint részletesen elemzi az angol jog 2008-as reformját, amely a névtelen tanúk vallomásának szabályait alakította át. A tanulmány rávilágít arra, hogy a tanú anonimitásának engedélyezése csak szigorú feltételek mellett igazolható, különösen akkor, ha az eljárás tisztességét és a bizonyítás hitelességét is biztosítani kell. Bócz végkövetkeztetése szerint a tanúvédelem és a védelem joga közötti egyensúly megtalálása továbbra is alapvető jogállami kihívás marad.
A tanúvallomás szerepe a büntetőeljárásban
A tanúvallomás a büntetőeljárás egyik legfontosabb bizonyítási eszköze, amelynek megbízhatósága és értékelése kulcsfontosságú az igazságszolgáltatásban. Varga Ágnes tanulmánya átfogó képet ad a tanúvallomás jogi, pszichológiai és kriminalisztikai vonatkozásairól. Részletesen bemutatja, hogy a tanúvallomás miként jelenik meg a magyar büntetőeljárásban, milyen jogai és kötelezettségei vannak a tanúnak, valamint hogyan befolyásolják a vallomás hitelességét az emberi tényezők – például az emlékezet, a személyiség, vagy a pszichés állapot. A szerző nemzetközi kitekintést is nyújt, összehasonlítva a magyar szabályozást a német, osztrák és amerikai jogrendszerekkel. A tanulmány hangsúlyozza, hogy a vallomások helyes értékeléséhez a jog mellett a pszichológia és a kriminalisztika is nélkülözhetetlen, mivel ezek segítenek megérteni a tanúk viselkedését, szavahihetőségét és a kihallgatási szituációk dinamikáját.
Újratervezés, avagy miért fontos az elektronikus bizonyítékszerzés?
A digitális technológia térnyerésével a bűnüldözés is új kihívások elé került. Parti Katalin tanulmánya, azt vizsgálja, miért vált elkerülhetetlenné az elektronikus bizonyítékok gyűjtése és hiteles kezelése a modern büntetőeljárásokban. A szerző a Cybex nemzetközi képzési program tapasztalatai alapján mutatja be az online környezetben zajló nyomozások sajátosságait, valamint a hagyományos és az elektronikus bizonyítékszerzés közötti különbségeket. Rámutat arra, hogy az informatikai szakértők szerepe kulcsfontosságú, hiszen az elektronikus adatok vizsgálata különleges szakismeretet igényel. Külön hangsúlyt kap a hiteles rögzítés és archiválás követelménye, illetve az, hogy a nemzetközi együttműködés hiányosságai sokszor akadályozzák az adatcserét és a bűnüldözést. Parti következtetése szerint a jogalkalmazásnak „újratervezésre” van szüksége: az elektronikus bizonyítékszerzés nemcsak elméleti, hanem gyakorlati és szemléleti megújulást is megkövetel.
Egy erőszakos közösülés nyomozása és annak tanulságai
Az esettanulmány egy szexuális erőszak gyanúja miatt indult nyomozás részletes elemzésén keresztül mutatja be, hogy a nyomozati hibák miként lehetetlenítették el a bizonyítást. A szerző rávilágít arra, hogy a kriminalisztikai szabályok be nem tartása, különösen a sértetti kihallgatások és a biológiai bizonyítékok kezelése terén, alapvetően befolyásolhatja az eljárás kimenetelét. A tanulmány hangsúlyozza a szakszerű, következetes nyomozás és a tapasztalt szakemberek szerepének megkerülhetetlenségét a nemi erkölcs elleni bűncselekmények felderítésében.
Közveszéllyel fenyegetés, illetve zaklatás és becsületsértés bizonyítása nyelvész-szakértői módszerekkel
A kriminalisztikai nyelvészet egyre fontosabb szerepet játszik a bűnügyi nyomozásokban, különösen olyan esetekben, amikor az írásbeli kommunikáció a bűncselekmény része. Szakácsné Farkas Judit tanulmánya egy konkrét ügy elemzésén keresztül mutatja be, hogyan segíthetik a nyelvészeti szakértői módszerek az elkövető azonosítását. Az esetben egy tanárnőt és környezetét fenyegető, zaklató és rágalmazó levelek, később e-mailek sorozata okozott közveszélyt és személyes traumát. A nyelvészeti vizsgálat során a szakértő megállapította, hogy a különböző írások egy közös szerzőtől származnak, és részletes nyelvi profilt készített az elkövetőről, amely alapján a nyomozás sikeresen zárult. A tanulmány bemutatja, hogy a nyelvhasználat – még a tudatos torzítás ellenére is – hordozza az egyéni jellemzőket, így a kriminalisztikai nyelvészet hatékony bizonyítási eszközzé válhat a szöveges bűncselekmények felderítésében.
Mit kérdezhet a jogalkalmazó az igazságügyi műszaki szakértőtől
A jogalkalmazás és a szakértői munka kapcsolatát gyakran feszültségek kísérik, különösen a közlekedési büntetőügyekben. Pataky Csaba írása, „Mit kérdezhet a jogalkalmazó az igazságügyi műszaki szakértőtől”, arra hívja fel a figyelmet, hogy a hatóságok sok esetben olyan kérdéseket intéznek a szakértőkhöz, amelyek túlmutatnak azok műszaki kompetenciáján, és jogi állásfoglalásra késztetik őket. A szerző szerint a szakértő feladata kizárólag a természettudományos és műszaki tények értékelése, nem pedig a jogi felelősség megállapítása. Pataky hangsúlyozza, hogy a szakértői munkát a pontos, szakszerű kérdésfeltevés alapozza meg, és a hatóságoknak kerülniük kell a szubjektív vagy félrevezető megfogalmazásokat. A tanulmány emellett szorgalmazza az ellenőrző szakértői intézmény visszaállítását, amely a védelem és a vád szakértői között biztosítaná a szakmai egyensúlyt, elősegítve ezzel a pártatlan igazságszolgáltatást.
A hónap eseményei az EU bel- és igazságügyi együttműködés terén (2010. február)
Az EU 2010 februári bel- és igazságügyi együttműködéséről szóló jelentés kiemeli az új belső biztonsági stratégia elfogadását és a tagállami koordinációt erősítő COSI létrehozását. A Tanács előrelépett az Emberi Jogok Európai Egyezményéhez való csatlakozás ügyében, jóváhagyta a közös nyomozócsoportok mintamegállapodását, valamint döntött az Európai Menekültügyi Támogatási Hivatal felállításáról. Emellett új vezetőt kapott az Eurojust, és a Bizottság javaslatot tett a Frontex mandátumának bővítésére a külső határvédelem hatékonyabb koordinációja érdekében.
A katasztrófák elleni védelem rendszere a létfontosságú infrastruktúrák biztonságáért
A tanulmány bemutatja a magyar katasztrófavédelmi igazgatási rendszer struktúráját, valamint annak szerepét a létfontosságú infrastruktúrák védelmében. Rámutat arra, hogy a kritikus infrastruktúrák sérülékenysége és működési zavarai komoly társadalmi és gazdasági következményekkel járhatnak, ezért a megelőzés, a felkészülés és a hatékony koordináció kiemelt jelentőségű. A szerzők hangsúlyozzák a Kormányzati Koordinációs Bizottság és az ágazati szereplők együttműködésének fontosságát a lakosság biztonságát szolgáló, integrált védelmi rendszer kialakításában.
Az alkotmány a magánjogi jogviszonyokban
A tanulmány azt vizsgálja, miként érvényesülhetnek az alkotmányos jogok a magánjogi jogviszonyokban, és milyen elméleti, valamint gyakorlati viták övezik a horizontális hatály kérdését Magyarországon. A szerző bemutatja a közvetlen és közvetett alkalmazhatóság modelljeit, továbbá elemzi az Alkotmánybíróság és a rendes bíróságok bizonytalan és eseti gyakorlatát. A cikk rámutat arra, hogy a magyar jogrendszer inkább a közvetett horizontális hatály felé mozdul, amely a jogszabályok alkotmánykonform értelmezésén keresztül biztosítja az alapjogok védelmét.