A Belügyi Szemle rangos magyar tudományos folyóirat, amely 1953-as indulása óta a tudományos munkák terjesztésének egyik sarokköve lett. A magyar Belügyminisztérium által támogatott folyóirat kulcsfontosságú platformként szolgál az akadémikusok és kutatók számára, akik a legkülönbözőbb tudományágakra szakosodtak, beleértve a jogtudományt, az államtudományt, a kriminológiát, a rendészetet és a biztonságot. Az e területeken belüli szellemi fejlődés és párbeszéd előmozdítása iránti elkötelezettsége a Belügyi Szemlét a tudás és az innováció elismert forrásává tette, és jelentősen hozzájárul mind a nemzeti, mind a nemzetközi tudományos közösségek eredményeinek gyarapításához.
Belügyminisztérium, 1014 Budapest, Szentháromság tér 6.
A kiégés veszélye és prevenciós lehetőségei a gyermekvédelemben Ajánlás egy komplex munkahelyi egészségfejlesztési rendszer kialakítására
Cél: A tanulmány célja a gyermekvédelemben dolgozók kiégésének megelőzését és kezelését támogató tényezők feltárása, különös tekintettel a szervezeti egészségfejlesztésre és a szakmai szupervízió szerepére. A vizsgálat középpontjában az érzelmi bevonódás, a kríziskezelés és a pszichés megterhelés hatásai állnak. Módszertan: A cikk elméleti áttekintésre és szakirodalmi hivatkozásokra épül, amelyeket a szerzők saját szakmai tapasztalataiból származó, fiktív megoldási lehetőségeket is felvillantó esettanulmányok egészítenek ki. Elemzi a korai traumatizáció feldolgozottságának hatását a hivatásgyakorlás fenntarthatóságára, bemutatja a Helfer-szindróma, a segítéskényszer és a kiégés tipikus szakaszainak jelenségkörét, valamint tárgyalja a szupervízió és intervízió szerepét a szakmai identitás és az érzelmi határok megőrzésében. Megállapítások: Az élettörténeti sérülések egyszerre jelenthetnek erőforrást és kockázatot a segítő hivatásban. A feldolgozatlan krízisek és traumák növelik a kiégés veszélyét, míg a tudatos feldolgozás erősítheti a szakmai elköteleződést. A szervezeti szintű tényezők – támogató vezetői magatartás, reális elvárások, kollegiális szolidaritás – kulcsszerepet játszanak a pszichés biztonság fenntartásában. A szupervízió és intervízió strukturált keretei elősegítik a pszichés terhek feldolgozását és a szakmai működés hosszú távú fenntarthatóságát. Érték: A tanulmány rámutat, hogy a szakmai szupervízió és a támogató szervezeti kultúra nem csupán védőfaktor, hanem alapfeltétele a gyermekvédelmi dolgozók pályán maradásának, pszichés jóllétének és szakmai hitelességének. Az elemzés gyakorlati szempontból is iránymutatást ad a szervezeti egészségfejlesztés és a prevenció lehetőségeiről.
kiégés, egészségfejlesztés, Helfer-szindróma, szupervízió
Copyright (c) 2026 Belügyi Szemle https://creativecommons.org/licenses/by-nc-nd/4.0
The Professional Concept of Central Child Protection Psychological Aptitude Examinations: The Genesis of the CPATS System
Aim: The study aims to present the genesis and professional concept of the new Central Psychological Aptitude Testing System (CPATS), introduced on 1 July 2024 for professionals working in child protection. It traces the process from the initial recognition of the need for such examinations to their concrete, legally regulated, and currently universally applied implementation across the child protection sector. Methodology: The article summarizes the relevant legal framework and guides the reader step by step along the theory-informed and practice-based path that led to the conception of the new child protection psychological aptitude testing system. It provides a detailed description of the system’s key elements and defining characteristics. Findings: The new CPATS—aligned with both the existing KLIR aptitude testing system of the internal affairs sector and related international initiatives—integrates the requirements of three fundamental objectives: identifying and filtering risks of child abuse, selecting individuals capable of effectively caring for traumatized children in child protection institutions, and supporting long-term professional commitment through targeted training and development. Value: The study transparently presents the theoretical concept of the new child protection psychological aptitude testing system to the professional community. In doing so, it contributes to a deeper understanding of the psychological aspects of child protection work and underpins the necessity of a preventive and development-oriented approach to psychological aptitude testing.
child protection, aptitude testing (CPATS), psychological minimum requirements, unified civil service core and leadership competencies
Az egyéni motiváció külső, belső és intrapszichés típusai és a meghatározó élethelyzeti tényezők szerepe a hivatásválasztásban
Cél: A tanulmány célja feltárni, hogy a külső és belső jellemzők, valamint az intrapszichés tényezők milyen szerepet játszanak a gyermekvédelemben dolgozó szakemberek pályaválasztási motivációjában. Kiemelt figyelmet kapnak a proszociális értékek, az empátia, valamint a személyes élettörténeti meghatározottságok („sebzett gyógyító”, korai traumatizáltság, aktuális krízisek). Módszertan: A munka szakirodalmi szintézisre épülő, didaktikai célzatú áttekintés, amelyet gyakorlati megfigyelések, kutatási eredmények és fiktív esetpéldák egészítenek ki. Az elemzés differenciáltan tárgyalja a külső motivációs tényezőket (megélhetés, végzettség, érdeklődés), a belső motivációkat (értékorientáció, segítői attitűd), valamint az intrapszichés dimenziókat (élettörténeti tapasztalatok, pszichés sebezhetőség). Megállapítások: A motivációs tényezők összetett rendszere meghatározó szerepet játszik a segítő hivatás vállalásában és fenntartásában. A nevelőszülők és a gyermekvédelemben vezető szerepet betöltők motivációs sajátosságai további kihívásokat jeleznek, amelyek érzelmi megterhelődést, szerepkonfliktusokat és kiégési kockázatot eredményezhetnek. Az esetpéldák rávilágítanak arra, hogy a személyes élmények és a szakmai szerep összefonódása erőforrás és veszélyforrás egyaránt lehet. Érték: A tanulmány gyakorlati szempontból is hasznos felismeréseket kínál: elősegíti a motivációs tényezők tudatosítását, ezáltal a gyermekvédelmi szakemberek érzelmi terheinek jobb kezelését. A bemutatott elemzések és példák hozzájárulnak a pszichés és rendszerszintű kockázatok korai felismeréséhez és megelőzéséhez, valamint támogatják a hosszú távú pályán maradást és a szakmai minőség fenntartását.
motiváció, külső és belső motívumok, intrapszichés motívumok, nevelőszülők
A krízis és a trauma szerepe és összefüggései a gyermekvédelmi dolgozók motivációjában
Cél: A tanulmány célja a krízis és a trauma fogalma elméleti kereteinek a feltárása, valamint annak bemutatása, hogy ezek hogyan hatnak a gyermekvédelmi dolgozók motivációjára, pályaválasztására és hivatásgyakorlatára. Módszertan: A cikk elméleti áttekintésre és szakirodalmi hivatkozásokra épül, amelyeket a szerzők saját szakmai tapasztalataiból származó fiktív, megoldási lehetőségeket is felvillantó esettanulmányok egészítenek ki. Részletesen bemutatásra kerülnek a normatív és az akcidentális krízisek sajátosságai, valamint a korai traumatizáció és a komplex traumák hosszú távú következményei. A tanulmány kiterjed a vikariáló és másodlagos traumatizáció jelenségeire, valamint a traumaismétlés dinamikájára is. Megállapítások: A krízisek és a traumák közvetlenül és közvetetten is befolyásolják a gyermekvédelmi szakemberek pszichés működését, motivációját és szakmai integritását. A feldolgozatlan traumák és krízisek fokozzák a kiégés és a pályaelhagyás kockázatát, míg a megdolgozott élmények erőforrásként is szolgálhatnak. A segítő hivatás választása és fenntartása szorosan összefügg azzal, hogy a dolgozók mennyire képesek integrálni saját élettörténeti sérüléseiket. Érték: A tanulmány hangsúlyozza a prevenció, a szupervízió és a pszichológiai támogatás nélkülözhetetlen szerepét a gyermekvédelmi munkában. Az eredmények gyakorlati szempontból is relevánsak: hozzájárulnak a szakemberek pszichés jóllétének megőrzéséhez, a hivatásban való hosszú távú megmaradásukhoz, valamint a gyermekek számára a biztonságos és stabil segítségnyújtáshoz.
krízis, trauma, másodlagos traumatizáció, vikariáló traumatizáció
Cél: A tanulmány célja a gyermekbántalmazás és elhanyagolás témakörének rövid áttekintése és kapcsolódási pontok keresése a hazai gyermekvédelmi pszichológiai alkalmasságvizsgálattal. Módszertan: A tanulmány részben elméleti áttekintésre és szakirodalmi hivatkozásokra épül, részben pedig keretet ad a gyermekvédelmi pszichológiai alkalmasságvizsgálat során feltárható pszichés jellemzőkre. Megállapítások: A gyermekek bántalmazása és elhanyagolása messze túlmutat az egyén vagy a család szintjén. Olyan társadalmi károkozással jár, melyet több színtéren szükséges megelőzni és kezelni, és ennek csak egyik színtere a pszichológiai alkalmasságvizsgálat. A gyermekbántalmazásban többféle személyiségjellemző is szerepet játszik, hátterében akár súlyos személyiségzavar vagy más pszichopatológia is állhat. A DSM-V pszichiátriai diagnosztikai rendszer nem ismeri el a bántalmazó személyiséget önálló kórképként, így a kockázat felméréséhez olyan pszichés tényezők azonosítása szükséges, mint az agresszivitás, az impulzuskontroll zavara, az egocentrikus működésmód, csökkent frusztrációs tolerancia, feldolgozatlan gyermekkori traumák vagy az alacsony empátiás készség. Érték: A tanulmány hozzájárul a gyermekvédelmi intézményekben foglalkoztatottak pszichológiai alkalmasságvizsgálatának módszertanához, szempontokat ad a vizsgálati irányokhoz, felhívja a figyelmet a kockázatos személyiségjellemzőkre, valamint rámutat az eddigi tapasztalatok alapján a szűrési nehézségekre is.
gyermekvédelmi alkalmasságvizsgálat, gyermekbántalmazás, elhanyagolás, prevenció
A gyermekvédelmi munka pszichológiai kihívásai és az alkalmasságvizsgálat rendszere
Cél: A tanulmány célja a gyermekvédelemben dolgozó szakemberek pszichés terheinek és kockázatainak áttekintése, valamint annak bemutatása, hogy a rendszer- és szervezeti körülmények, a gyermekek sajátos szükségletei és a dolgozók egyéni élettörténeti tényezői miként alakítják a mindennapi szakmai kihívásokat. Módszertan: A cikk elméleti áttekintésre és szakirodalmi hivatkozásokra épül, amelyeket a szerzők saját szakmai tapasztalataiból származó fiktív, megoldási lehetőségeket is felvillantó esettanulmányok egészítenek ki. Az elemzés három fő dimenzió – körülmények, gyermekre vonatkozó tényezők, egyéni élettörténeti változók – mentén szerveződik. Megállapítások: A három dimenzió együttes fennállása jelentős pszichés megterhelést eredményez, amely protektív tényezők hiányában kiégéshez, másodlagos traumatizációhoz vagy pályaelhagyáshoz vezethet. A szakmai szupervízió, intervízió és a rendszeres pszichológiai alkalmasságvizsgálat fontos eszközök lehetnek a dolgozók pszichés biztonságának megőrzésében és a szakmai minőség fenntartásában. Érték: A tanulmány hozzájárul a gyermekvédelmi munka pszichológiai aspektusainak mélyebb megértéséhez, valamint alátámasztja a preventív szemléletű pszichológiai alkalmasságvizsgálat szükségességét. A szakterületre és a benne dolgozókra háruló kihívások alapos feltérképezése és az alkalmasságvizsgálat rendszere elősegítheti, hogy a gyermekvédelemben olyan szakemberek legyenek és maradjanak, akik hosszú távon képesek biztosítani a gyermekek érdekének védelmét és a szakmai munka magas színvonalát.
pszichés terhelés, alkalmasságvizsgálat, reziliencia, szupervízió
Gyermekvédelem, pedofília és szexuális bűncselekmények
Cél: A tanulmány célja a gyermekek sérelmére elkövetett szexuális bűncselekmények és az elkövetők jellemzőinek bemutatása, valamint a nemzetközi gyermekvédelmi rendszerekben alkalmazott szűrési technikák és hozzájuk kapcsolódó kutatások ismertetése a prevenció érdekében. Módszertan: A tanulmány elsősorban elméleti áttekintésre és szakirodalmi hivatkozásokra épül, amelyeket a szerző a Büntetés-végrehajtás Országos Parancsnoksága Központi Kivizsgáló és Módszertani Intézet szakmai tevékenységkörébe tartozó tapasztalatai alapján értékel és egészít ki. Emellett fontos szerepet kap a hazai gyermekvédelmi pszichológiai alkalmasságvizsgálatok során való hasznosíthatóság vizsgálata, valamint a prevenciós kérdések rövid áttekintése is. Megállapítások: A gyermekek sérelmére elkövetett szexuális bűncselekmények egyéni és társadalmi szinten is jelentős károkat okoznak, csökkentik az intézményekbe vetett bizalmat és a biztonságérzetet. Éppen ezért fontos, hogy a gyermekvédelmi intézményekben foglalkoztatottak pszichológiai alkalmasságvizsgálata során mindent megtegyünk a megelőzésük érdekében. Ugyanakkor a tudomány mai állása szerint nem rendelkezünk olyan szűrőeszközzel, mely megbízhatóan (előre)jelzi a gyermekek sérelmére elkövetett szexuális bűncselekmények bekövetkezésének valószínűségét. Sajnos a legtöbb szexuális bűncselekmény inkább szituatív jellegű, semmint a pszichiátriai pedofil zavar diagnózishoz köthető, ami megnehezíti a prevenciót. Ugyanakkor számos olyan személyiségjellemző (például kognitív torzítások, kötődési problémák, empátiás készség hiánya stb.) vizsgálatára van lehetőségünk, mely ezekben a bűncselekményekben kiemelt súllyal játszanak szerepet, így az alkalmasságvizsgálat fókuszában kell tartani azokat. Érték: A tanulmány hozzájárul a gyermekvédelmi intézményekben foglalkoztatottak pszichológiai alkalmasságvizsgálatának módszertanához, szempontokat ad a vizsgálati irányokhoz, felhívja a figyelmet a kockázatos személyiségjellemzőkre. Megfogalmazza a prevenció fontosságát és lehetőségeit a gyermekvédelemben, és aláhúzza annak jelentőségét, hogy a pszichológiai alkalmasságvizsgálat csak egy, de közel sem kizárólagos állomás a gyermekek szexuális bűncselekmények áldozatává válásának megelőzésében.
gyermekvédelem, alkalmasságvizsgálat, szexuális bűncselekmények, prevenció
A gyermekvédelmi pszichológiai alkalmasságvizsgálati rendszer (GYVA) részeként alkalmazott Hat-teszt pszichológiai kérdőívcsomag pszichometriai fókuszú felülvizsgálata
Cél: A gyermekvédelem különböző területein dolgozók pszichológiai alkalmasságának vizsgálata kulcsfontosságú a gyermekek biztonságának és testi-lelki jólétének biztosításához. A 2024 júliusától hatályba lépett 191/2024. (VII. 8.) Korm. rendelet értelmében a gyermekvédelmi intézmények szakembereinek előzetes, időszakos és soron kívüli pszichológiai vizsgálata (GYVA) kötelezővé vált. A tanulmány áttekinti a GYVA-rendszer egy elemének, a Hat-teszt kérdőívcsomag pszichometriai felülvizsgálatára kidolgozott módszertanát, és az első felülvizsgálatának tapasztalatait. Módszertan: A tanulmány a GYVA-rendszer, azon belül a Hat-teszt kérdőívcsomag szerepének ismertetését követően bemutatja a Hat-teszt kérdőívcsomag pszichometriai elemzésének módszertanát, majd a 2024. április és 2025. március között lefolytatott felmérések alapján elvégzett felülvizsgálat legfontosabb eredményeit és tapasztalatait. Megállapítások: A Hat-teszt kérdőívcsomag az eredmények alapján megbízható képet nyújt azokról a személyes pszichológiai jellemzőkről, amelyek a gyermekvédelmi munkakörök ellátásához elengedhetetlenek, biztosítja a felmérések igazságosságát, és validitása nagyrészt alátámasztást nyert. A Hat-teszt kérdőívcsomag alkalmas lehet a súlyos és veszélyeztető kockázatok azonosítására, és így jelentős lépést jelent a gyermekvédelemben előforduló bántalmazási kockázatok hatékony megelőzésében, csökkentésében. Érték: A tanulmány, a Hat-teszt kérdőívcsomag elemzése alapján betekintést enged a GYVA-rendszer felülvizsgálata során alkalmazott, szakmailag megalapozott és modern eszközöket tartalmazó módszertanba, amelynek célja a GYVA alkalmasságvizsgálati rendszer működésének ellenőrzése és hatékonyságának javítása.
gyermekvédelem, alkalmasságvizsgálat, pszichometriai elemzés, megbízhatóság
A gyermekvédelmi pszichológiai alkalmasságvizsgálat módszertana Szűrhető-e a gyermekbántalmazás kockázata?
Cél: A tanulmány célja a gyermekvédelmi pszichológiai alkalmasságvizsgálatok módszertanának, valamint a kapcsolódó szakmai dilemmáknak és az arra adott válaszoknak a releváns szakirodalommal alátámasztott bemutatása. Módszertan: A tanulmány a gyermekvédelmi pszichológiai alkalmasságvizsgálatok módszertani elemeit ismerteti kritikai szemlélettel és szakirodalmi alátámasztással. Megállapítások: A gyermekvédelmi pszichológiai alkalmasságvizsgálatok módszertana felöleli a gyermekbántalmazás szempontjából rizikófaktoroknak tekinthető pszichés jellemzőkkel szembeni védelemként szolgáló minimumfeltételek és kompetenciák teljes spektrumú vizsgálatát. Mindezt pedig teszi úgy, hogy elemeiben választ igyekszik adni minden felmerülő és az alkalmasságvizsgálatok eredményeként megszülető minősítéseket alapvetően befolyásoló módszertani kérdésekre és dilemmákra. Érték: A tanulmány transzparens módon ismerteti a szakmai közönség számára az új gyermekvédelmi pszichológiai alkalmasságvizsgálatok módszertanának elemeit, az annak kidolgozása kapcsán felmerült dilemmákat és az azokra adott szakmai válaszokat, mely által hitelessé és egyben szakmailag validdá teszi azt. Mindezzel pedig hozzájárul a gyermekvédelmi alkalmasságvizsgálatok széles körű szakmai elfogadottságához.
gyermekvédelmi alkalmasságvizsgálatok, módszertan, módszertani dilemmák, minimumfeltételek meghatározása
A központi gyermekvédelmi pszichológiai alkalmasságvizsgálatok szakmai koncepciója: a GYVA-rendszer születéstörténete
Cél: A tanulmány célja a gyermekvédelemben dolgozó szakemberek számára 2024. július 1-jével bevezetett új központi pszichológiai alkalmasságvizsgálati rendszer, a GYVA-rendszer, születéstörténetének és koncepciójának a bemutatása az alkalmasságvizsgálatokat életre hívó igény felmerülésétől a konkrét, jogszabályok által meghatározott és jelenleg minden gyermekvédelmi dolgozót érintő gyakorlati megvalósulásig. Módszertan: A cikk összefoglalja a témában érintett jogszabályokat, és lépésről lépésre végigvezeti az olvasót azon a gyakorlati tapasztalatokkal kikövezett elméleti úton, ami az új gyermekvédelmi pszichológiai alkalmasságvizsgálati rendszer koncepciójához vezetett, részletesen ismertetve annak legfontosabb elemeit és jellemzőit. Megállapítások: A gyermekvédelmi pszichológiai alkalmasságvizsgálatok új GYVA-rendszere – összhangban a belügyi ágazatban már létező KLIR alkalmasságvizsgálati rendszerrel, valamint a vonatkozó nemzetközi törekvésekkel – képes integráltan kezelni a gyermekbántalmazás kockázatát kiszűrni törekvő alkalmasságvizsgálatnak, a gyermekvédelmi szakellátásban élő traumatizált gyermekekről való gondoskodásra hatékonyan képes személyek kiválasztásának, valamint a hosszú távú elköteleződést támogató képzésnek és fejlesztésnek a követelményeit. Érték: A tanulmány transzparens módon ismerteti a szakmai közönség számára az új gyermekvédelmi pszichológiai alkalmasságvizsgálati rendszer elméleti koncepcióját. Mindezzel szervesen hozzájárul a gyermekvédelmi munka pszichológiai aspektusainak mélyebb megértéséhez, valamint alátámasztja a preventív szemléletű és egyben a fejlesztés igényét és lehetőségét is magában rejtő pszichológiai alkalmasságvizsgálat szükségességét.
gyermekvédelem, alkalmasságvizsgálat (GYVA-rendszer), pszichológiai minimumfeltételek, egységes közszolgálati alap- és vezetői kompetenciák
Innovative Methodologies for Measuring and Analysing Corruption Risk
Aim: This study presents a new methodology developed within the framework of the medium-term National Anti-Corruption Strategy (2024–2025) for assessing corruption exposure at the level of government positions and job categories (hereafter: position-based assessment). The paper introduces an analytical model designed to quantify corruption exposure in a structured and comparable way. Methodology: The methodology was developed within the KAR-MAP software system (Corruption Risk Identification System – Monitoring, Analytics, Prevention) to measure corruption exposure across public service positions. The objective was to establish an evidence-based approach capable of identifying the presence, magnitude, and accumulation of corruption exposure factors (KT1–KT20), as well as the effects of responsibility dimensions and the ranking of positions by exposure level. To ensure comparability, these elements are integrated into a single composite indicator the KKF (from the Hungarian Korrupciós Kitettségi Főszám, i.e., Corruption Exposure Composite Score). The KKF aggregates the distribution and intensity of exposure factors into a normalized, comparable metric without disclosing the protected aggregation logic, providing a structured, quantitative representation of corruption exposure. Findings: The methodology aligns with the corruption-prevention frameworks of the OECD and UNODC and supports both organizational-level and position-level analysis. By linking micro-level job-specific exposure patterns with macro-level integrity frameworks, it offers a new analytical layer for international integrity assessment practices. Pilot applications confirmed that identifying exposure hotspots supports targeted integrity-development interventions and strengthens internal control mechanisms. Value: The methodology and its associated digital analytical environment together constitute a robust and scalable tool that is capable not only of identifying corruption risks, but also of creating a tangible, operational deterrent through their continuous monitoring. The measurement process makes transparent where corruption risks are concentrated within the organization, thereby strengthening organizational integrity and fostering a conscious culture of corruption prevention.
corruption exposure; integrity management; KAR-MAP & KKF; data-driven risk analysis
Korrupció, szürkezóna és közigazgatáskép: a magyar fiatalok percepciói
Cél: A tanulmány célja annak vizsgálata, hogy a magyar Z generáció miként értelmezi a korrupció különböző formáit, és e megítélések hogyan függnek össze a közigazgatásról alkotott normatív és spontán képekkel. A kutatás külön figyelmet fordít a jogsértő és az informális, kapcsolati jellegű („szürkezónás”) gyakorlatok megítélésére, valamint arra, hogy a közigazgatás értékalapú működésének észlelése miként jár együtt e korrupcióértelmezésekkel a közszolgálati pálya vonzerejének szempontjából. Módszertan: Az empirikus vizsgálat országosan reprezentatív mintán (N = 1008) zajlott, számítógéppel támogatott telefonos lekérdezéses (CATI) módszerrel 2025 elején. Az adatok feldolgozása SPSS statisztikai szoftver alkalmazásával történt. Az elemzés leíró-összehasonlító statisztikai eljárásokra épült, különös tekintettel a korrupció megítélését mérő kérdésblokk válaszmegoszlásaira. Az egyes korrupciós helyzetek értelmezése a nemzetközi szakirodalomban bevett tipológiák (tranzakciós, strukturális, kapcsolati és informális korrupció) mentén történt. A közigazgatásról alkotott képet egy nyílt végű asszociációs kérdés tematikus tartalomelemzésével vizsgáltuk. Megállapítások: Az eredmények azt mutatják, hogy a Z generáció körében magas konszenzus figyelhető meg a klasszikus, tranzakciós korrupciós esetek megítélésében, míg a kapcsolati előnyök, az érdekütközések és az informális juttatások értelmezése jelentősen megosztott. Ez a „szürkezónás” megítélés bizonytalanságra utal, amely nem a korrupciós normák hiányát, hanem azok tanulhatóságát és alakíthatóságát jelzi. A tanulmány következtetése szerint a közigazgatás utánpótlás-stratégiáinak és integritásalapú kommunikációjának kiemelt figyelmet kell fordítaniuk e gyakorlatok egyértelmű normatív keretezésére annak érdekében, hogy a közszolgálati pálya értékalapú és hiteles alternatívaként jelenjen meg a Z generáció számára. Érték: A tanulmány újdonsága abban áll, hogy a korrupció megítélését nem önálló morális kérdésként, hanem a Z generáció munka- és közszolgálati értékrendjének egyik meghatározó dimenziójaként vizsgálja. Az elemzés rámutat arra, hogy a korrupcióval kapcsolatos attitűdök összefüggést mutatnak a közigazgatás integritásának, igazságosságának és intézményi kiszámíthatóságának észlelésével, ami pedig befolyásolhatja a közszolgálati pálya vonzerejét.
Z generáció, korrupció megítélése, közigazgatás, integritás
Korrupciós kockázatok kezelése a közszolgálati működésben
Cél: A tanulmány célja annak bemutatása, hogy a 2024–2025. évi Nemzeti Korrupcióellenes Stratégia (NKS) keretében megvalósított álláshely- és munkaköralapú korrupciós kitettségmérés eredményei miként alakíthatók át célzott, kockázatarányos kezelési stratégiákká. A kutatás arra keresi a választ, hogyan válhat a mérés az integritás- és korrupciómegelőzés aktív irányítási eszközévé. Módszertan: A tanulmány a munkaköralapú kockázatelemzés módszertanára és az annak digitális feldolgozását támogató elemzési keretrendszerre épül. A vizsgálat a korrupciós kitettségi főszám (KKF) alkalmazásán keresztül elemzi az egyes kockázati tényezők és azok együttállásainak hatását, különös tekintettel a többes kitettségek és kockázati csúcspontok kialakulására. Az elemzés alapját az NKS felmérés országos, összesített eredményei, valamint hazai és nemzetközi szakirodalmi források képezik. Megállapítások: Az eredmények azt mutatják, hogy a korrupciós kockázatok jelentős része nem elszigetelt tényezőkhöz, hanem többes kitettségekhez és nemlineáris hatásokhoz kapcsolódik. A tanulmány rámutat arra, hogy az egységes, minden helyzetben azonos módon alkalmazott integritási intézkedések önmagukban nem elegendők ezen kockázatok kezelésére. A kockázatarányos megközelítés lehetővé teszi, hogy a kockázati csúcspontok ne automatikusan megszüntetendő problémaként, hanem differenciált kezelési stratégiák kiindulópontjaként jelenjenek meg, ötvözve a fejlesztő, támogató és kontrolláló eszközöket. Érték: A tanulmány következtetése szerint az álláshely- és munkaköralapú kitettségmérésre épülő kezelési modell megalapozza egy tanuló, adatvezérelt integritásirányítási rendszer kialakítását. Ez a megközelítés nemcsak a jelenlegi NKS végrehajtását támogatja, hanem hozzájárul egy olyan következő stratégiai ciklus kialakításához, amelyben a korrupciómegelőzés a közigazgatási működés folyamatosan visszacsatolt, adaptív elemévé válik.
álláshely- és munkaköralapú korrupciós kockázatelemzés, NKS kockázatkezelési modell, kockázatarányos beavatkozás, integritásirányítás
Vezetéselméleti modellek és önértékelésirendszerek összefüggései a szervezeti tanulásés az integritás tükrében
Cél: A tanulmány célja a vezetéselméleti modellek és az önértékelési rendszerek kölcsönhatásának vizsgálata, elemzése. Módszertan: A kutatás kvalitatív, összehasonlító elemzésen alapul, amely a vezetéselméleti modellek és az önértékelési rendszerek közötti kapcsolatrendszert vizsgálja. Megállapítások: Amíg a vezetéselméletek célja általánosan a hatékonyság és az eredményesség fokozása, addig az önértékelési rendszerek lebontják ezt a célt konkrét mérési területekre (például folyamatok minősége, partneri elégedettség, munkavállalói eredmények). Ezzel a vezetéselméleti törekvések mérhető, kézzelfogható indikátorokká válnak. Érték: A kutatás értéke abban rejlik, hogy hidat képez a vezetéselméleti megközelítések és az önértékelési rendszerek között, így egyszerre járul hozzá az elméleti tudás bővítéséhez és a gyakorlati alkalmazhatósághoz. Új elméleti szempontot ad a vezetés–önértékelés–integritás hármas összefüggésének vizsgálatához, amelyet eddig kevés tanulmány elemzett rendszerszinten.
A szilárd erkölcsiség SZEM-modelljének alkalmazási lehetősége a korrupciós kockázat becslésére, elemzésére és kezelésére a közszolgálatban
Cél: A tanulmány célja a szilárd erkölcsiségnek, mint az egyén korrupciós kihívásoknak való ellenállási képességének a mérésére megalkotott elméleti SZEM-modell komplex, a konkrét korrupciós cselekvést a cselekvési szándékon keresztül bejósló megközelítési módjának az ismertetése, valamint annak bemutatása, milyen lehetőségek rejlenek a SZEM-modellben az egyénben rejlő kockázatok feltérképezésén túl a szervezeti szintű korrupciós kockázatok felmérése, valamint a korrupció csökkentését célzó beavatkozások vonatkozásában. Módszertan: A cikk összefoglalja a témában érintett szakirodalmat, melyek mentén elméleti szinten illeszti egymáshoz a szilárd erkölcsiség SZEM-modelljét és a szervezeti korrupciós kitettség KAR-MAP szoftverrendszerrel mért korrupciós kitettségi főszámát (KKF) egy, a szervezeti és az egyéni korrupciós kockázatokat egyszerre kezelni képes konkrét helyzethez kötött integrált korrupciós kockázati modellre vonatkozó elméleti javaslat megalkotása érdekében. Megállapítások: A konkrét korrupciós cselekvés létrejöttéhez elengedhetetlen, hogy a munkafeladatokban rejlő korrupciós kitettség, a megengedő szervezeti folyamatok mentén, találkozzon az egyén korrupciós szándékával. Éppen ezért ahhoz, hogy a korrupciót hatékonyan csökkenteni tudjuk, ezen tényezők mindegyike esetében célzott beavatkozásokra van szükség. Mindennek a megtervezésekor elengedhetetlen a szervezet korrupciós kitettségének és az egyénben rejlő korrupciós kockázatoknak az objektív felmérése, melyhez jó alapot biztosít a KAR-MAP rendszerrel felmért KKF index, valamint a SZEM-modellre épülő SZEM-teszt. Érték: A tanulmány a szervezeti jellemzőkben és az egyénben rejlő korrupciós kockázatokat integráltan kezelve közelíti meg a korrupciócsökkentés, illetve a korrupció megelőzés kérdéskörét, kiemelten hangsúlyozva e témát érintően a szervezeti tudatosság, valamint a komplex és egyben célzott beavatkozások fontosságát.
SZEM-modell, korrupciós kockázat, szilárd erkölcsiség, szubjektív kontroll
Államigazgatási munkakörök kockázatelemzése
Cél: A tanulmány célja annak vizsgálata, hogy a Belügyminisztérium koordinálásával 2024-ben végrehajtott országos, mintegy 69 000 álláshelyre és munkakörre kiterjedő korrupciós kockázatfelmérés eredményei hogyan hasznosíthatóak a közigazgatásban a szervezeti integritás fejlesztése területén, illetve ezek hogyan építhetők be a hatályos szabályozás elemei közé. A tanulmány kitér továbbá a korrupciós kockázatelemzés és az integritásirányítási rendszer összefüggéseire is. Módszertan: A vizsgálat alapját a széles körű korrupciós kockázatelemzés adatai adják, amely nem csak Magyarországon, de nemzetközi szinten is az egyik legszélesebb körű ilyen jellegű vizsgálat volt. Az elemzés e hatalmas adatbázisból nyert adatok továbbhasznosításának lehetőségét vizsgálja, különös tekintettel a korrupció visszaszorítását célzó kormányzati intézkedésekre, valamint a módszertan szélesebb körű felhasználásának lehetőségeire, különös tekintettel az integritásirányítási rendszerbe való beilleszthetőség kérdésére. Megállapítások: Az eredmények azt mutatják, hogy az államigazgatási munkakörök és álláshelyek korrupciós kockázatainak felmérése túlmutat önmagán. Egyrészt a kockázatelemzési módszertan alkalmazása új távlatokat nyit az emberierőforrás-gazdálkodás területén, másrészt számos olyan kapcsolódó területen is alkalmazható, ahol az erőforrások szűkösen állnak rendelkezésre és a kockázatos területekre kiemelt figyelmet kell fordítani. Ennek köszönhetően a kockázatelemzési módszertan növelheti a közigazgatási szervek hatékonyságát és eredményességét, költségmegtakarításhoz vezet, valamint a rendszeres felülvizsgálatok alapjául szolgálnak a belső kontrollrendszerek folyamatos fejlesztésének. Érték: A tanulmány újdonsága abban áll, hogy tényszerű adatokból kiindulva továbbgondolja a munkakörök és álláshelyek korrupciós kockázatfelmérésének eredményeit és felvázolja azokat a lehetőségeket az emberierőforrás-gazdálkodás, a belső kontrollrendszer, valamint az oktatásokkal kapcsolatban, amelyek potenciális hasznosítási lehetőségeket kínálnak a módszertan kapcsán.
munkakör, korrupció, integritás, felmérés
A közszolgálati paradigmaváltás hatása az integritási kockázatok kezelésére
Cél: A tanulmány célja bemutatni a közszolgálati paradigmaváltás lényegét és következményeit, különös tekintettel arra, hogy a közjogi dereguláció és a magánjogi eszközök térnyerése miként növeli a humánerőforrás-menedzsment (HRM) integritási kockázatait. Ezzel összefüggésben cél egy, a közszféra számára alkalmazható integritáskockázat-kezelési megközelítés kidolgozása a HRM-folyamatokhoz. Módszertan: A szerző nemzetközi és hazai kontextusban elemzi a paradigmaváltás folyamatát és annak HRM-hatásait, majd egy kanadai mintára (Secréteriat du Conseil du trésor Québec, 2016) támaszkodva módszertani javaslatot dolgoz ki. A javaslat egy strukturált integritáskockázat-kezelési eszközt és tervezési logikát ad a közszféra szervezeteinek. Megállapítások: A közjogi dereguláció miatt csökken az egységes, mindenkire kötelező foglalkoztatási szabályok szerepe, miközben nő a megállapodások, szerződések és belső szabályzatok jelentősége, ami a szabályozást a munkáltatói mérlegelés felé tolja. Ennek következtében a HRM-folyamatok (toborzás, kiválasztás, előmenetel, díjazás, értékelés, fejlesztés stb.) szervezetenként autonóm módon alakulnak, és mivel a munkáltató ezeket bármikor módosíthatja, a rendszer stabilitása és kiszámíthatósága gyengülhet. A legsúlyosabb kockázat akkor jelentkezik, ha belső eljárásrendek és szabályok sem születnek, és a mérlegelés diszkrecionális jogkörként épül be a HRM-be. A speciális közjogi garanciák lebontása továbbá gyengítheti a közszolgálat hagyományos értékeit (pártatlanság, jogszerűség, közérdek szolgálata, lojalitás), ami a szervezeti integritás csorbulásához vezethet, ha nem épülnek be kiegészítő, „puhább” kockázatkezelési mechanizmusok. Érték: A tanulmány értéke, hogy azonosítja és rendszerezi a deregulációból fakadó HRM-integritási kockázatokat, és egy adaptálható, nemzetközi mintára épülő módszertant kínál ezek felismerésére és kezelésére. Gyakorlati hozzájárulása, hogy a közszféra szervezetei számára konkrét eszközt ad a várható integritási kockázatok feltérképezéséhez és saját integritáskockázat-kezelési tervük elkészítéséhez, támogatva ezzel a jogszerű működés és a közszolgálati alapértékek fenntartását a rugalmasabb szabályozási környezetben.
integritás, közszolgálat, kockázatkezelés, emberi erőforrás menedzsment
A korrupciós és integritási kockázatok felmérésének nemzetközi vetületei
Cél: A cikk célja az integritási és korrupciós kockázatok felmérésére és kezelésére irányuló nemzetközi trendek, tapasztalatok vizsgálata és a munkakörelemzés nemzetközi gyakorlatainak átfogó elemzése. Részletesen bemutatja az ENSZ, az OECD, az Európai Unió kockázatkezelési gyakorlatát és a legújabb nemzetközi és hazai innovációkat, melyek segítséget nyújtanak a korrupciós és integritási kockázatok feltérképezésében és mérséklésében. Módszertan: A cikk a korrupciós kockázatok és az integritási kockáztok fogalmával kapcsolatos legújabb kutatási eredményekre építve vonultatja fel a korrupciós kockázatelemzés legújabb módszereit. Elemzi az eddig már bevezetett nemzetközi kockázatelemzési rendszereket, és bemutatja, hogy hogyan használhatóak az integritási és korrupciós kockázatok felmérésére és kezelésére. A nemzetközi szervezetek (ENSZ, OECD, Európai Unió) alapdokumentumait, egyezményeit és legjobb gyakorlatait vizsgálja és hasonítja össze. Külön kitér a legújabb, mesterséges intelligencia használatát igénylő elméleti és gyakorlati modellekre. Megállapítások: A korrupciós és integritási kockázatok feltérképezése egyre nagyobb hangsúlyt kap az ENSZ, az OECD, az Európai Unió fellépésében, és a hatékony kockázatkezelés nem nélkülözheti a mesterséges intelligencián alapuló megoldásokat. Érték: A tanulmány a gyakorlati és az elméleti ismeretek ötvözésével ad átfogó képet az integritási és korrupciós kockázatok kezelésének hazai és nemzetközi gyakorlatáról.
korrupció, integritás, kockázatelemzés, kockázatkezelés
Az álláshely- és munkakörelemzés, valamint az integrált kockázatfelmérési és kockázatkezelési rendszer szinergiái a közszférában
Cél: A tanulmány célja annak bemutatása, hogy az álláshely- és munkakörelemzésen alapuló korrupciós és integritási kockázatértékelés miként illeszthető az integrált kockázatkezelési és integritásirányítási rendszerbe és hogyan erősítik egymást a közszférában. A vizsgálat arra keresi a választ, hogy az álláshelyalapú megközelítés milyen többletértéket képvisel az integrált kockázatkezelés hagyományosan szervezeti és folyamatszintű logikájához képest, különös tekintettel a Nemzeti Korrupcióellenes Stratégia (NKS) 2024–2025 évekre vonatkozó célkitűzéseire. Módszertan: A tanulmány elméleti és módszertani elemzésre épül, amely ötvözi az integrált kockázatkezelés és az integritásirányítás nemzetközi és hazai szakirodalmát az álláshely- és munkakörelemzésen alapuló empirikus megközelítéssel. A szerzők bemutatják az álláshelyalapú kockázatelemzés módszertani sajátosságait, valamint annak illesztési pontjait az integrált kockázatkezelési ciklushoz és a digitálisan támogatott döntéstámogatási rendszerekhez. Megállapítások: Az elemzés rámutat arra, hogy a korrupciós és integritási kockázatok jelentős része az egyes munkakörökhöz, döntési jogosultságokhoz és feladatellátási módokhoz kapcsolódik, amelyek szervezeti szinten aggregált kockázatértékeléssel csak korlátozottan azonosíthatók. Az álláshely- és munkakörelemzés nem az integrált kockázatkezelés alternatívája, hanem annak humán folyamatokra irányuló, logikus továbbfejlesztése és kiegészítése, amely hozzájárul a megelőzés erősítéséhez és a célzott kockázatkezelési beavatkozások kialakításához. Érték: A tanulmány újszerűsége abban rejlik, hogy az álláshelyalapú kockázatelemzést nem önálló módszerként, hanem az integrált kockázatkezelési és integritásirányítási rendszer szinergikus elemeként értelmezi. Az eredmények gyakorlati iránymutatást nyújtanak a közszféra szervezetei számára az adatvezérelt, megelőzésközpontú integritásirányítás fejlesztéséhez, összhangban az NKS stratégiai céljaival.
integrált kockázatkezelés; integritásirányítás; álláshely- és munkakörelemzés; korrupciómegelőzés
Digitális jövő a korrupciómegelőzésben - kockázatelemző rendszer fejlesztése és alkalmazási perspektívái
Cél: A tanulmány célja a KAR-MAP (Korrupciós kockázat Azonosító Rendszer – Monitoring, Analitika, Prevenció) rendszer fejlesztésének és alkalmazási lehetőségeinek bemutatása, amely a 2024–2025. évi Nemzeti Korrupcióellenes Stratégia (NKS) keretében végrehajtott álláshely- és munkaköralapú korrupciós kitettségmérés digitális megvalósítására készült. Módszertan: A kutatás bemutatja, miként alakítható át az NKS adatfelvételi kérdőívének elemzési módszertana egy szoftveres, adatvezérelt környezetté, amely képes támogatni a közigazgatási integritásirányítás átlátható, mérhető és empirikus működését. A tanulmány ismerteti a KAR-MAP és a KAR-System (Korrupcióazonosító Rendszer) integrációs architektúráját, amely lehetőséget teremt az adatcserére és a későbbi, mesterséges intelligenciával támogatott folyamatokra. Megállapítások: A KAR-MAP alkalmazása az NKS felmérés során igazolta, hogy az álláshelyi korrupciós kitettség mérése digitálisan megbízható és összehasonlítható módon végezhető. A rendszer alkalmas kockázati mintázatok azonosítására, álláshelyi és szervezeti (mikro- és makroszintű) integritásprofilok kialakítására egy mesterséges intelligenciával bővíthető környezetben, valamint a vezetői döntéstámogatás erősítésére. A szoftver architektúrája támogatja a prediktív elemzések jövőbeli bevezetését, és lehetőséget ad más kormányzati rendszerekkel való integrációra. Érték: A tanulmány újdonsága abban áll, hogy bemutatja az álláshely- és munkaköralapú korrupciós kockázatelemzés teljes körű digitalizációját egy olyan rendszerben, amely illeszkedik a nemzetközi integritásmenedzsment-keretekhez (OECD, UNODC, ISO), valamint az Európai Bizottság Rule of Law jelentéseiben megjelenő adatvezérelt elvárásokhoz. A KAR-MAP modellje hozzájárul annak igazolásához, hogy az integritásirányítás nemcsak jogi és szervezeti, hanem technológiai dimenzióval is rendelkezik. A KAR-rendszerek együttes alkalmazása azt mutatja, hogy a korrupció nem elkerülhetetlen jelenség, hanem előre jelezhető és rendszerszinten kezelhető kockázatként értelmezhető a szervezetek működésében
munkaköralapú korrupciós kockázatmérés; integritásirányítás; KAR-MAP, mesterséges intelligencia
A korrupciós kockázat mérhetővé tétele és elemzésének módszertani innovációja
Cél: A 2024–2025 közötti időszakra szóló, középtávú Nemzeti Korrupcióellenes Stratégia (NKS) keretében a kormányzati igazgatás területén végrehajtott, álláshely- és munkaköralapú korrupciós kockázati kitettség elemzés (a továbbiakban: álláshely alapú elemzés) új módszertanának bemutatása. Módszertan: A tanulmány a közszolgálati álláshelyek korrupciós kitettségének mérésére kidolgozott új módszertant ismerteti, amely a KAR-MAP (Korrupciós kockázat Azonosító Rendszer – Monitoring, Analitika, Prevenció) szoftverrendszer keretében valósult meg. A cél egy olyan objektív megközelítés kialakítása volt, amely feltárja a korrupciós kockázati tényezők (KT1–KT20 kockázati típusok) jelenlétét, mértékét és halmozódását, valamint a felelősségi viszonyok hatását és az álláshelyek rangsorát a korrupciós kitettség szempontjából. E tényezők együttes elemzése egy összetett kompozit mutatóban, a korrupciós kitettségi főszámban (KKF) jelenik meg, amely számszerűvé teszi a korrupciós kockázatot, biztosítja az összehasonlíthatóságot, és alapot teremt a kockázatok fókuszált kezeléséhez. Megállapítások: A módszertan illeszkedik az OECD és az UNODC korrupciómegelőzési keretrendszereihez, és a szervezeti összehasonlítás mellett álláshelyalapú adatelemzésre is alkalmas. Ezáltal új szintet nyit a nemzetközi integritásértékelési gyakorlatban azzal, hogy hidat képez a mikro- és makroszintű elemzések között. A modell kísérleti alkalmazása igazolta, hogy a kitettségi gócpontok azonosítása elősegíti a célzott integritásfejlesztési beavatkozásokat. Érték: A módszertan és a hozzá kapcsolódó digitális elemzőkörnyezet együttesen olyan működőképes, skálázható eszközt alkot, amely nemcsak a korrupciós kockázatok azonosítására alkalmas, hanem azok folyamatos nyomon követésével valós, működés közbeni visszatartó erőt is képez. A mérés átláthatóvá teszi, hogy a szervezeten belül hol koncentrálódnak a korrupciós kockázatok, ezáltal erősítve a szervezeti integritást és a korrupciómegelőzés tudatos kultúráját.
korrupciós kitettség; integritásmenedzsment; KAR-MAP & KKF; adatvezérelt kockázatelemzés
Cybersecurity in Cloud Industry: Legal Obligations and Liabilities under European Regulations & Technological Advancements
Aim: This article examines the cybersecurity weaknesses associated with cloud computing and the relevant legal regulations within the European Union that address these issues. The topic looks into the responsibilities and legal issues surrounding cloud cybersecurity. It explains the roles of cloud actors, such as controllers and processors, and how contracts—such as Service Level Agreements (SLAs)—can help mitigate cybersecurity threats. Finally, the paper addresses the contemporary trends shaping cloud security, such as artificial intelligence (AI) and blockchain technology. Methodology: This article utilizes a doctrinal legal analysis method, systematically reviewing relevant European regulations (GDPR, NIS2 Directive, Cybersecurity Act), contractual frameworks, and academic literature. Sources were selected based on their authority, relevance, and currency, focusing specifically on cybersecurity obligations, liability issues, and emerging technologies like AI and Blockchain. Through comparative analysis and synthesis, the research identifies key legal interpretations and technological impacts on cloud cybersecurity. Findings: Ensuring cybersecurity in the cloud environment is possible, but it remains a complex task. It is a shared responsibility of the cloud parties. However, many gaps and challenges may still exist. That is why employing technological innovations would enhance the security levels in the cloud thanks to the capabilities they offer. Generally, when applied properly, these measures and techniques would improve the overall security of the cloud environment, leading to crucial legal and economic outcomes for the cloud stakeholders in the market. Value: Recently, cloud-computing technology has been evolving as a general-purpose technology whose impact and adoption spans all sectors of the economy. Crucially, its overall cybersecurity is a pivotal concern. While regulations and technologies offer exciting potential pathways for detecting and proving cybersecurity threats and malicious behaviors in the cloud ecosystem, their deployment raises new legal and technical concerns. This article calls attention to the need for several cloud security requirements, such as pre-contractual risk assessments, improved regulatory effectiveness, and the establishment of credible cybersecurity certification systems. Ultimately, this contributes to enhancing the overall security of the cloud environment.
Cloud Computing, Cybersecurity, Data Protection, GDPR
Kiberbiztonság a felhőiparban Jogi kötelezettségek és felelősség az európai szabályozás és a technológiai fejlődés tükrében
Cél: A tanulmány a felhőalapú számítástechnika (cloud computing) alkalmazásával összefüggő kiberbiztonsági sebezhetőségeket, valamint az ezek kezelésére irányuló európai uniós jogi szabályozásokat vizsgálja. Az írás áttekinti a felhőalapú környezetben felmerülő felelősségi és jogi kérdéseket, bemutatja a felhőszolgáltatásban részt vevő szereplők – különösen az adatkezelők és adatfeldolgozók – szerepét, továbbá elemzi, hogy a szerződéses eszközök, így különösen a szolgáltatási szintmegállapodások (Service Level Agreements, SLA) miként járulhatnak hozzá a kiberbiztonsági kockázatok mérsékléséhez. A tanulmány kitér a felhőbiztonságot alakító aktuális technológiai trendekre, így a mesterséges intelligencia és a blokklánc-technológia szerepére. Módszertan: A kutatás doktrinális jogelemzési módszert alkalmaz, amelynek keretében szisztematikusan elemzi a releváns európai uniós jogszabályokat (különösen az általános adatvédelmi rendeletet – GDPR, a NIS2 irányelvet és a kiberbiztonsági rendeletet), a kapcsolódó szerződéses keretrendszereket, valamint a vonatkozó tudományos szakirodalmat. A források kiválasztása azok szakmai tekintélye, relevanciája és időszerűsége alapján történt, kifejezetten a kiberbiztonsági kötelezettségekre, a felelősségi kérdésekre és az olyan feltörekvő technológiákra összpontosítva, mint a mesterséges intelligencia és a blokklánc. Az összehasonlító elemzés és a szintézis révén a tanulmány feltárja a felhőalapú kiberbiztonságot érintő kulcsfontosságú jogértelmezési kérdéseket és technológiai hatásokat. Megállapítások: A felhőalapú környezetben a kiberbiztonság biztosítása megvalósítható, ugyanakkor rendkívül összetett feladat. A biztonság fenntartása a felhőszolgáltatásban részt vevő felek megosztott felelőssége, miközben számos jogi és gyakorlati kihívás, illetve szabályozási hiányosság továbbra is fennáll. Éppen ezért a technológiai innovációk alkalmazása – az általuk kínált lehetőségek révén – jelentősen hozzájárulhat a felhőbiztonság szintjének növeléséhez. Megfelelő alkalmazás esetén e megoldások összességében erősítik a felhőkörnyezet biztonságát, ami meghatározó jogi és gazdasági következményekkel jár a piaci szereplők számára. Érték: Az utóbbi években a felhőalapú számítástechnika általános célú technológiává vált, amelynek hatása és elterjedtsége a gazdaság valamennyi ágazatára kiterjed. Ennek fényében a felhőkörnyezet átfogó kiberbiztonsága kiemelt jelentőséggel bír. Bár a jogszabályi keretek és az új technológiák ígéretes lehetőségeket kínálnak a kiberbiztonsági fenyegetések és rosszindulatú magatartások észlelésére és bizonyítására a felhőökoszisztémában, alkalmazásuk új jogi és technikai kérdéseket is felvet. A tanulmány rámutat több kulcsfontosságú felhőbiztonsági követelmény szükségességére, így különösen az előzetes szerződéskötési kockázatértékelésekre, a szabályozás hatékonyságának javítására, valamint megbízható kiberbiztonsági tanúsítási rendszerek kialakítására. Mindez összességében hozzájárul a felhőkörnyezet biztonságának erősítéséhez.
felhőalapú számítástechnika, kiberbiztonság, adatvédelem, GDPR
A biztonsági, magánbiztonsági igények tükröződése a német felsőoktatásban
Cél: A tanulmány elkészítésének célja a biztonsági, magánbiztonsági kérdésekkel összefüggő németországi felsőoktatási szakok vizsgálata, párhuzamot vonva egyes magyarországi sajátosságokkal. Módszertan: A publikáció a biztonsági, magánbiztonsági kérdésekkel összefüggő németországi felsőoktatási szakokat vizsgálja, párhuzamot vonva egyes magyarországi sajátosságokkal. A szerzők bemutatják a német képzés felépítését, a fontosabb meghirdetett szakokat, egyes felvételi követelményeket. Megállapítások: Az olvasó betekintést nyer a felkészítések általános rendszerébe, a fontosabb modulokba, a számonkérés módszereibe, óra- és kreditszámokba, mintaként megismerheti egy külföldi egyetem tipikus felkészítési helyzetét ezen a szakmai területen. Érték: A tanulmány szerzői a magánbiztonság átfogó tudományos kutatásához, a nemzetközi gyakorlatok feltérképezéséhez kíván hozzájárulni, felismerve annak tényét, hogy a kutatott téma a rendőri működés folyamatosan időszerű kérdése, ugyanis a rendőrség működésében az elmúlt két évtized számos, addig nem tapasztalt helyzetet eredményezett. A feladatok és elvárások mennyiségi és minőségi átalakulása a biztonság megteremtésének és fenntartásának állami és nem állami szereplői közötti kapcsolat átértékelését is szükségessé teszi. A tanulmány ezen tevékenység tanulmányozásához nyújt segítséget.
biztonsági felkészítés, biztonsági szak, magánbiztonság, felsőoktatási képzés
Az erőszakos eltűnések az Emberi Jogok Európai Bíróságának gyakorlatában
Cél: A tanulmány célja az erőszakos eltűnés bűncselekmény lényegi jellemzőinek vizsgálata az Emberi Jogok Európai Bíróságának gyakorlatában, valamint a bíróság releváns ítéleteinek bemutatása és elemzése. Módszertan: Dokumentumelemzés és esettanulmány. Megállapítások: A tanulmány elméleti fogalommeghatározásokat rögzít, és arra törekszik, hogy bemutassa, miként bírálja el az Emberi Jogok Európai Bírósága az erőszakos eltűnésekkel kapcsolatos ügyeket. Az erőszakos eltűnés e bíróság alapvető ítélkezési gyakorlatának részét képezi. Érték: A tanulmány három bírósági ítélet elemzésén keresztül határozza meg az erőszakos eltűnések jellemzőit annak érdekében, hogy feltárja, miként kerül sor e bűncselekmény szankcionálására az egyes ügyek sajátos körülményei és változói alapján.
Emberi Jogok Európai Bírósága, erőszakos eltűnések, élethez való jog, biztonsági erők
Az oktatás és a bűnelkövetés összefüggései a tanulási zavarok tükrében Fiatalkorú bűnelkövetők szövegértési képességeinek vizsgálata egy magyarországi javítóintézetben
Cél: A tanulmány célja annak vizsgálata, milyen összefüggés mutatható ki az oktatási háttér, tanulási zavarok, anómia és bűnelkövetés között. Ezért a szerzők szövegértés-vizsgálatokat végeztek egy hazai javítóintézetben. Módszertan: Az empirikus kutatás keretein belül a Budapesti Javítóintézetben 35 fő fiatalkorú előzetesen letartóztatott fiú szövegértési és olvasástechnikai képességét vizsgálták meg. Két pedagógiai mérőeszközt alkalmaztak: a Meixner olvasás vizsgálati tesztet és a Mill Hill-szókincstesztet, továbbá minden fiatalkorú a bizonyítványában szereplő iskolai végzettségének megfelelő szövegértési feladatot töltött ki. Megállapítások: A vizsgálat során kapott eredmények alapján beigazolódott a szerzők előfeltevése; az alacsony végzettségű emberek nagyobb valószínűséggel élnek rossz anyagi körülmények között, ami jelentősen növeli az anómiát, a frusztrációt, a bűnözéshez vezető kockázati tényezőket. Érték: A tanulmány felhívja a figyelmet arra, hogy az egyenlő esélyek biztosítása az oktatásban csökkentheti a társadalmi különbségeket, a bűnözési hajlamot, s kiemelten fontos szerepet töltenek be a veszélyeztetett tanulói csoportokkal foglalkozó szakemberek, a gyógypedagógusok, valamint a hátrányos helyzetű csoporttal való foglalkozást munkájuk középpontjába helyező civil szervezetek.
hátrányos helyzet, javítóintézet, tanulási zavar, szövegértés vizsgálat
Cél: Az Egyesült Államokban működő, önkéntesekből álló rendészeti szervezet, a New York-i segédrendőrség bemutatása, működése, összetétele, a rá vonatkozó szabályozások megismertetése. Módszertan: A tanulmány szerzője gyakorló rendészeti szakemberként és Magyarországon gyakorló önkéntesként (polgárőrként) vázolja fel a New York államban és New York városában létrejött önkéntes szervezetet érintő fontosabb kérdéseket, ezek között az összetételt, a működést, a tisztségeket, a hatásköröket, a tagságra vonatkozó legfontosabb jellemzőket, néhány párhuzamot vonva a hazai és például a brit önkéntesek szerepvállalásával. Megállapítások: A szerző a segédrendészeti program jelentős szerepét világítja meg a közrend, közbiztonság megteremtésében és fenntartásában, rámutatva, hogy a „szemek és fülek” milyen fontos összetevői a lakosság szubjektív biztonságérzete erősítésének. Érték: A tanulmány szerzője az önkéntes szervezeti működés átfogó tudományos kutatásához, feltérképezéséhez kíván hozzájárulni, felismerve annak tényét, hogy a kutatott téma a bűnmegelőzés, a közrend, a közbiztonság fenntartásában való önkéntesi közreműködés folyamatosan időszerű kérdés, az önkéntesek szerepvállalása fontos és jelentős segítség a rendőrség számára.
önkéntes rendőrség, önkéntes rendőr, közrend, közbiztonság
Adapting the Budapest Convention to address emerging cyber threats
Aim: This paper examines the necessity of adapting the Budapest Convention to address emerging cyber threats, including ransomware, the misuse of cryptocurrencies, artificial intelligence(AI), Internet of Things (IoT) vulnerabilities, and cross-border jurisdictional challenges. The paper highlights the legal gaps and proposes updates to ensure the Convention remains relevant in combating evolving cybercrimes. Methodology: A comparative legal research approach is employed, analyzing the current provisions of the Budapest Convention alongside case studies of emerging Cyber threats. The research integrates doctrinal analysis and practical insights, including reviews of international legal frameworks, technological developments, and enforcement practices. Findings: The study identifies significant gaps in the Budapest Convention, including the lack of provisions addressing advanced cybercrime methods and the challenges of cross-border enforcement. These gaps hinder the Convention's ability to address contemporary Cyber threats effectively. The paper suggests concrete reforms, such as incorporating provisions for AI-driven crimes, cryptocurrency regulations, and enhanced cross-border cooperation mechanisms. Value: This paper contributes to the ongoing discourse on international cybercrime law by proposing actionable updates to the Budapest Convention. It provides a roadmap for policymakers and legal practitioners to enhance the Convention's relevance and effectiveness in tackling the dynamic landscape of cyber threats while safeguarding fundamental rights.
Budapest Convention, Cybercrime, Legal framework, Emerging threats.
Forced Disappearances in the European Court of Human Rights
Aim: To examine the essential characteristics of the crime of forced disappearances in the European Court of Human Rights. Establish and analyse key cases of this court. Methodology: Documental Analysis and Case Study. Findings: This text establishes theoretical definitions and aims to demonstrate how this court judges cases of forced disappearances. This crime is part of this court's fundamental case law. Value: Determine the characteristics of forced disappearances from three court judgments to understand how this crime is punished according to the variables and circumstances of the cases.
European Court of Human Rights, forced disappearances, Right to Life, security forces
„Iskolába jártam Pécsett” (Gondolatok a Pécsi Jogi Kar szellemi műhelyéről) Interjú a Pro Facultate Iuridico-Politica Universitatis Quinqueecclesiensis érdemérem arany fokozatával kitüntetett Finszter Gézával
Az interjú Finszter Géza professzorral, a Magyar Tudományos Akadémia doktorával készült abból az alkalomból, hogy a Pécsi Tudományegyetem Állam- és Jogtudományi Kara 2025. szeptember 1-jén, ünnepi tanévnyitó tanácsülésén a Pro Facultate Iuridico-Politica Universitatis Quinqueecclesiensis érdemérem arany fokozatával tüntette ki, amelyet a kar dékánja, Mohay Ágoston adott át számára. A kitüntetés a professzor két évtizeden át Pécsett folytatott meghatározó oktatói és tudományos tevékenységét, valamint a bűnügyi tudományok hazai fejlődéséhez való hozzájárulását ismeri el. Az interjú feltárja Finszter Géza pécsi kötődéseinek kialakulását, a „pécsi iskola” szellemi hatását, továbbá elemzi a rendészeti és büntető tudományok rendszerváltást követő átalakulásának elméleti és gyakorlati kérdéseit. A beszélgetés átfogó képet nyújt arról, miként járult hozzá a professzor a rendészettudomány hazai megerősödéséhez és a jogállami rendészet elméleti megalapozásához. Professzor úrral Hottó István beszélgetett.
interjú, rendészet, rendészettudomány, büntető igazgatás